[SPEAKER_00]: ‫רדיקל, בית לשם שינוי.
[SPEAKER_01]: ‫תוב, יוקר מכיה.
[SPEAKER_01]: ‫תודה מלא יקר.
[SPEAKER_01]: ‫מה, לעשות חברות ובתרדיקל.
[SPEAKER_01]: ‫ואד יש לכם, עצרות, עופות, סדנות, ‫הנחות.
[SPEAKER_02]: ‫עולך להיות אירפטריביה, ‫שעיה המורליות בזמן מלחמה.
[SPEAKER_01]: ‫נחום, אנחנו נחזיר את אירפטריביה, ‫האם קהות, שאלות המריקה.
[SPEAKER_01]: תשמון, נכב להגיד שאני מאוד, אני מקווה שפירסומות, אין שזה משחק, תראו, זה שזה יהיה תאית, זה לא קרין שבידי, אתם שאני אקצת קרין שזה טוב, כן, זה כאילו האומור שננו, לא?
[SPEAKER_01]: אוקיי, אז אני יכול להיות נינוח, כן, לא זה טוב, סייתן שזה טוב, יאללה כאילו שפוראים, ביטיף.
[SPEAKER_02]: היום אנחנו דבר עלמה פיטורון של העמין בכל קלקלי בישראל יוקר מיחיעה שוטמיד אותו דבר עוד תחרות ממש לא עובד באמון נקרים אז למה יקר פה מה אפשר לעשות ולמה תחרות זה כנראה לא הפיטורון קדימה דוקטור, אליפוק, ביול חיים בלשרות בלי בוסר מהליקה
[SPEAKER_02]: החלטי עשות הפרק הזה עכשיו כאיתי ממש לפני כמה ימים בדיבת, אני בדרך הלאה סדיבתים, אני לא כל כך רואה וצדיבת עם אומן רואה ושרירות זה ביותר בבלן, אני לא יודע לו, אני לא בין אדם שווה פליקטים וזה אני אוהב כזה לא אבלה ריא וחולה, אבל פנוע אליי, יש שזה יוגוון שנקרא די אדם סמת סוסיירי, שזה כזה יוגוון שאני מניח שמי שמה חורא הזה זה שהוא בעלון כל שיושות ששנפרית הכל,
[SPEAKER_02]: ועיימתי שפנו אולי סטוטנטים באמת חמודים מראי חמן באמת חמודים, כאילו איך להגיד פה מה שאול זה שכמובן זה הייל סטוטנטים מראי חמן שצריך לשלם חמישים אלף שקד בשנה שם כאילו אלף שרוצים תשוכה חופשי, הוא האו, כמובטי השירים רוצים תשוכה חופשי, אבל באמת היום מאוד מאוד חמודים,
[SPEAKER_02]: ומזמינות היא לעשות היא בית עם בחובשם סגי ברמק, נועדם, כרמת סגי הוא כזה תמות פתויטר מאוד ימני, אני חושב שהוא גם היה קשו בקומני דרכים גם לפעונקואלת, אבל גם גופים אחרים, אבל סגי הוא באמת בחו מאוד חיובי, מאוד חמוד, אני נומסקים כמעט עם מילם עם השורמר.
[SPEAKER_02]: אבל האמת היא שרק חזרתי נישראל נמאתי איזה קוז בוניברסיטאי ורית, ללפני יותר מאזור, הוא הסטודנט שלי שם, אז יש לי גם נקודה חמה בלב בגרזב, הוא גם תמיד תמיד בין אדם, תודה אמוריו, לא יודעים מי שמיקי הוא כזה בין אדם כזה משטוכחי, הוא כזה מקלאלות חליפה מי וחולי, מקווה שזה אבר לו, אז...
[SPEAKER_02]: ויש עוד כזה, יש אופי כזאת לפעמים של אליברטריהנים כאלה היה מין הכלכלי שפשוט משהו באופי שלם מגיעים, אז זגיעו ממש לוקח או בחורחומות.
[SPEAKER_02]: אז שמהתי שזה זגיעי, ואני בדרך כלל לא אומר, כן, הדברים האלה, מה תהיה לו?
[SPEAKER_02]: בו נסד, בו נסד, בו נסד זה.
[SPEAKER_02]: וזה מעניים כי השלבי שונה ששאלו עד כזה דיבאית, והיה בחור שקידו הגנט השאלה, ו השלבי שונה, ושונה, ושונה.
[SPEAKER_02]: ואומר, אנחנו רוצים לדבר הבא ליוקר המכיעה, ומה?
[SPEAKER_02]: זה כאילו היה אחד הנושאים כאילו, המרכזים פה, כאילו פה, זה היה איש אולי הכלכלי הכי מרכזי קיום בחברה ישראלית, שכל פה יקר.
[SPEAKER_02]: ואת יודע מה היה שראה הראשונה הראשונה ששעלו אותי, מה אני חושב על רפורמת החלב של סמות רית.
[SPEAKER_02]: עכשיו, אני חייב הגיחה, אני לא איזה מומחה גדול לרפום התחלה ושתסמות רית.
[SPEAKER_02]: ומה שאני יודע בגדול, זה שקמובן שנקל הזה, מה שקחלה בישראל ומה שק מאוד מאוד סוציאליסטי, בארמובןים?
[SPEAKER_02]: בתוכנן, משק מתוכנן, זה לא שוק חופשי, יש תודה פיקוח נחירים כמובן בסופר, תודה תכוי החלשו פרדיקנות, חלב נובע שלושה אחוז, יהיה מכיר מפוקח, לא חיים סמדית ספוק לכם החיר, וגם כאילו תודה כלה לא רק בסופר גם לפני זה מחלבות, והרפתות מקבלים כזה מגסות ומחירי מטרה כל מרוזומד, משק מתוכנן.
[SPEAKER_02]: בו שאלתי את השאלה הראשונה הזאת, עכשיו, אני יודע כאילו להן הם רוצים לקחת את זהים, כאילו אם רק נוריד את כל החסמים לביניתן השוק החופשי לפעול הכל יהיה נפלה בכולי, אבל אני לא מתי לפעול בטריק שלם, ובמקום זה, התשובה שנתעתי, וזה התשובה שנגע מוצא לתת פה עכשיו, לפני שאות שניין דבר כאן על החלב פה, זה שהמטי אתם יודעים, חברים,
[SPEAKER_02]: שאני חושב על החיים הפרטיים שלי ולמה כל כך יקר לי פה ולמוד שיש לי איך לעבודה בשחות איגודוב דימאות חזק ויש לי כביאות ואני מובעכתו ואני חדע מנצחים במדבר הזה שנקרא ישראל ודיים תודה אני לא לא גמיות החודש ואני חושב על כל הסיבות למה
[SPEAKER_02]: על זה שמה שקנטה לי שאלי עולה כל הזמן בגלל רביות הלו, על זה שאתה דרך הייתי צריך לקחת מה שקנטה הנקית בגלל שהמחירי די הוא פה כל כך מתורפים, על זה שלמש חשנים הייתי צריך לשלם על פשקלים בחודש, יש לשלוש לילדים הייתי צריך לשלם על פשקלים בחודש כל חודש,
[SPEAKER_02]: בשלגנים על זה שאין יום מלימודים ארוך, אז הייתי גם צריך לשלם אחרי זה צערוניים וכל מידורים כאלה על זה שחינוך של הילדים שלי פחשפה ולכן הרבה פעמים אני צריך גם לפשאלם לפעמים מורים פרטיים כי תודה אני רוצה שבנות שלי יצליחו וחולי על זה שייתי חייב לפני כמה שנים ממש ניסיתי ממש לרחם בזה מריתי חייב עוסוף נשבא אותי אתי חייב לכנות עות עושני כתח פורא הציבורית פה כל כך אחרה
[SPEAKER_02]: אני זוגיה שני שאני פשוט חייו חייו עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד עוד
[SPEAKER_02]: אלא משהו מיכולת לתקן את כל הבאיות שציאנתי את תחשה.
[SPEAKER_02]: כשוק החופשה היא לא יכולת תקנת הבאה את זה, הוא פשוט לאחול, זה לא הבאה.
[SPEAKER_02]: הבאה היא בדיוק איפה, שפרקנו הכול, ופירקנו הכול, פסינו מדיניה צנה ומדינה לא משקיעה בנומספיק וגזי הכול יקרנו.
[SPEAKER_02]: כן, למשל, אם היה לנו תחפורה הציבורית מושצריך,
[SPEAKER_02]: ועוצר בשנות את תישים, לא היה מרלה, לא צריך פה, סעבו אלוצריך פה מטרו, וכאו אינטרינקר אליה אולי, לא הייתי צריך לנות את זה אותו השני.
[SPEAKER_02]: ממה להיכוי נוכתו, ויום הדימונים ארוך, וכי נוכינה מגילפס, אז היה לי הרבה את הכס.
[SPEAKER_02]: ועוד שניין הגרגם לדיוב ולבנקים וכולי.
[SPEAKER_02]: אבל הקטע הזה שההליברטריאנים האלה תמיד מטחילים עם דברים כמו מה שכחליו אני קורא לזה וכך גם קראתי זה בדיבי את אני קורא לזה תיון היו אוכפניות אוקיי, אני לא יודעים יצא לך להקוף אחי הליברטריאנים האלה אבל אם כזה אידע נארץ הוא עוד אחד כזה כזה עובים נורא הגיד כזה
[SPEAKER_02]: ‫הוא איזה הצלחה מטורפת, ‫פעם לקנות אוכמניות ‫בסופר בישראל על השלושים ושב השקל, ‫אבל פתחנו את השוק הזה ‫לטחרות וחשב זה עולי רק עסרים ‫והרבשקל אוכמניות, ‫ואוא איזה ניצחון לשוג החופשי, וחולי.
[SPEAKER_02]: ‫מנים על עצפים, ורילי, ורילי, ורילי, ‫וכמניות.
[SPEAKER_02]: ‫בזיית המתסקים, בלוכמניות ובטוטים, ‫בזיית המתסקים ועסיבי, ‫כמו שאמרתי, בגלל שם לא יכולים ‫באמת להתמודרינים, שום תשובה
[SPEAKER_02]: ‫הליברטוויינים, היה מנקר כאלה, ‫השוקך חופשי, בדרך כלל, ‫הידולוגיה שלם, ‫הידולוגיה של בעלי האחון אחי השירים, ‫של התהגידים אחי הנקים, ‫אבל אתם הם גם במומנים, ‫הלידה בעלי האחון אלה, ‫והתהגידים הכי חזקים אלה,
[SPEAKER_02]: ואני כבר לזה הם פשוט, תודה, מה הם הוכים לתקוף במיית את פוקטי הכוח, בחברי ישראלית שם הם אממים אותם, הם הוכים במיית לתקוף את המאהמש פחות שם הוביכות פה מי המיליון שקל בשנה ובכודש, הם הוכים במיית לתקוף פה את תגידי הענק את הבנקים הגדולים, מבחיים לא, אז למי הם מתנקלים, הם חזקים על חלשים,
[SPEAKER_02]: בואו נתקוף את הרפטות המסקנות, שבו נפרק אותם כדי שניווה לא דרך חלב בטנובה וסוף אני לא בטוח בכלל שהמכיר שלי בכלל ירד, אבל להגיד שו ירד לחצי שקן.
[SPEAKER_02]: עכשיו, מלא רפטות בכל הארץ, ציכות לי עליהם לשלחצי שקל הזה, אנשים צריכים להבטה עבודה שליהם, הם הראילות תוקפים את שטרעוס או אתנובה, ולא, הם לא תוקפים את קרפו או את סופרסל, ולא.
[SPEAKER_02]: וזה הרבה פעמים אני מרגיש עשיח של יוק המחיאה הבאה וצה.
[SPEAKER_02]: איזה שהיא דיולוגיה נעולי ברלית שתחרות והשוקו הפתרון לעכל ובפועל הרבה פעמים כשמת משם באמת רוצים לעשות.
[SPEAKER_02]: לפרק פה כל מישהו לא תקוח של תגידי ענק כמובן כמובן שזה קולל גם יגודי עובדים שזה אחת אמיד מדורי על שוק חופשי מדורי מלריקוז של כוח אבל לא מסתכלים מלריקוז שקוח של תגידי ענק במון הפולים הגדולים לא מתנקלים להיסטדרות איסטי עובדת סוציאלית או ומרביחה פה חמש שלפים שקן לא אותי לדעת בכלל מה אתם מרביחים לא היה את ההיסטדרות הזה
[SPEAKER_02]: אבל לא, הם הולכים מתנקל למורה שמבווחת שהתלפים שקל, לא ורצוציאלית שוב והוווחה משתלפים שקל זה, זה כאילו הפתרון שלהם.
[SPEAKER_02]: ‫לכל הבעיות האלה.
[SPEAKER_02]: ‫כמובן שאני אומר פה ימין ‫קלכלי, אני מתקווין ‫לרוב הסמול בארץ, כירו.
[SPEAKER_02]: ‫לא, הדמוקרטים, אולי לא חלקם, ‫אבל תודה, לברמן, בינת, ‫אני יודע אפילו, ‫איזם קודם, יש לו דאות קלכליות, ‫אנ מושג, אבל אז היום, ‫נגדיש את הפרק הזה, ‫למה תחרות הוא לא הפיתרון לאכול, ‫והמה באמת סך לעשות, ‫בשפילורית פה, את יוק הרמחר.
[SPEAKER_01]: מגכון, זה הפתיח?
[SPEAKER_02]: כן, אני לא עושהנו את האההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההה
[SPEAKER_01]: הכוכבים שלי של הסמול הם מניחים את הבעיה, ועומרים לי גרוע, סימטירה תראה כמה גרוע, הסופה ששעות העות למה זה ניסנשו, שעורקותיו בגלל הרבה, את ועשה כתבלה.
[SPEAKER_01]: ראית בטויות של הקצטרוק של הלישראל.
[SPEAKER_01]: חת על העקועת כאילו הכי נרצות הכי העובות על הרבה אנשים פתום כאילו עסולה אני רוצה נגד ישראל הזה בקתבה.
[SPEAKER_01]: תודה תקורא את הכתבה אני לא יודע את כזה, אוהב זה מגיעש, אוהב נגע את זה פה מנקודיו, אבל אתה מזעים את הקתבה מאוד כאן.
[SPEAKER_01]: לא יציאל החפית רונות.
[SPEAKER_01]: כשאני מקשיב לה, כוכבי עשמו לשליגם לך, אז אני שעומע את זה ואז הם על כאילו פקזהו כאילו חר.
[SPEAKER_01]: זהו, אני אגוב את אליו, תמיד יהיה פועקר, תמיד יהיה עלוב, לא אליו, פצלקנות דירה, אולי יש קצת את מזל מזל לי, באתיים משפח הכילות, סב השתית מזל מזלות, אולי אני בסוף יש אחרי קודם.
[SPEAKER_02]: זה לא מזל, זה מבני, מבני, סבי שכאולו, זה חבל לא טוב.
[SPEAKER_02]: כן.
[SPEAKER_01]: שותיתה פה מציאות כלכלית אחרי.
[SPEAKER_01]: לא, אבל כאילו אין לי גם אל מול הפרק עוד לא יסתיים ואני יודע שאנחנו עכשיו עם על השון בחוץ.
[SPEAKER_02]: תשמע, אני מאוד מאוד מתחבר למשטומה, אני חייב הגיחה שאני מרגיש, כמה כתיבא היסטורית שלי, אני מדבר פה כאילו כתיבא האקדמית שלי, אני נותה באמת לפול לפעמים במחקודת שלסמולן שיערלחה איך עצד השניתויה, שיערלחה איך כאילו אמודרים האלה של הקלכלנים ושל הקפיטליסטים ושל אני הוליברליים והיה מנים זה בולשית וזה לא נכון וזה לא עובד וכולי ולא מספיק,
[SPEAKER_02]: ‫פותי אחת הראש לאות אל תיונטיבות.
[SPEAKER_02]: ‫וממש אומר, הוא מצריך לעשות.
[SPEAKER_02]: ‫אסוף קודם כאן רוצה להגיד, ‫יש חשיבות מאוד גדולה, ‫לפרק את הטעוריות של הצד השני כלומר, ‫הקוח של היה מין הכלכלי בישראל, ‫הוא בפן מים,
[SPEAKER_02]: הסיבה שאתה יודעים בו במדור הצעיר פה הוא קפיטליסטי זה כן בגלל שהוא שמה איזה שיהר צעה על תודעה שוק החופשיבי שתכנר כלומר לראיונות יש כוח ולכן אם אנחנו חושבים להראה לראיונות אלא יש לזה כוח בגלל זה גם מלחתי לדיבי את זה עם סגי יש אפתי שם וראיתי ראיתי את החבר בכך על ילדי ראי חמן כזה ילחמודים וראיתי אותם כזה נחספים לראיונות שהם לא יקירו כן חיים בואו הקפיטליסטי שלום אולי הם שזבול שית
[SPEAKER_02]: ותודה הייתי צריך השכניותו ואני חושב שעשיתי את זה כמו שעשיתי עכשיו ושכניות חם.
[SPEAKER_02]: אז יש לזה ארך מאוד חשוב.
[SPEAKER_02]: דווקא אני מרגיש שכן חשוב לבקרת עצד השני ולהפרק למ את הטיונים, כי בכל זאת הרבה פעמים ופה אני ארך להשתמש בביסוי הכיסחי, אבל יש כזה מושג דמרקת פלסף עייבי, אז כלומר כזה שוק הרעיונות וכפן כן כאילו אם את החלארות, שהרענות בצד השני לא עובדים אז יש לזה ארך.
[SPEAKER_02]: אז ברובן הזה, אני כן, אני מבין אותך, אני שומא אותך, אבל את הצודק המשתחייו גם לוו עם הצד השני.
[SPEAKER_02]: לא מספיק להגיד בו בו, ואימטויים ותחרוץ אלופיטרון, את הציך להגיד מהכן הפיטרון.
[SPEAKER_02]: מהכן התחושב שצריכ לקרות ואחרו נעשה הזאת, הפרק הזה, אני נעשה כן להגיד מה אפשר לעשות,
[SPEAKER_02]: זה לא אומר שלא תצאים על השון בחוץ, כי הבעיה היא שכל הפתרונות האלה תמיד דורשים אותו דבר.
[SPEAKER_02]: הם דורשים שינוי איתיולוגיה מוק בחברה ישראלית, הם דורשים שינוי בה איך שיקוח בחברה ישראלית בין בלי הון ונציבור.
[SPEAKER_02]: הם דורשים פוליטיקה אחרת, הם דורשים מדינה אחרת, הם דורשים איטלבות ממשלטית, הם דורשים רפומות, הם דורשים חוקים בקנסת, וכל הדברים האלולכים נקראות מהחם, נקראות מהחם, נקראות מהחם.
[SPEAKER_02]: תודה, בגלל נגע מועב לתת פורבשיורים ביסטוריה, עליה נודיל ומתי כן יצליחו וזה אלה תתקווה וגיד שזה לא הכל עבוד ובפשר לעשות את זה ויכולי ולא כדי להיות אני הליסטים אבל מניגרחה לזרות את הבעיה זה השלב הראשון.
[SPEAKER_02]: להגיד מצריך לעשות לעשות לעשות השני, אבל באמת החלק הכי חשוב, זה פקין לעשות את זה, ולהכתור חוקים וחוקים מאוד, מלעשות את זה בישראל.
[SPEAKER_02]: וכשאני רואה, תודה, אני כבר לא זוכר בדיוק מיני ואת מי, אבל כשאני רואה, מי שיק מוקרינטרנר שאי הייתה בעגף את תקציבים, ואי כאילו הכי כאילו נעולי ברלית שאני רואה אותה, הופכת להיות ככה, גיבורת, נראה לי בנטיביות האקן, או את שהולמי רידור שהגף את תקציבים וניח,
[SPEAKER_02]: ‫האלי שאיזם כותוויותו, ‫תודה, אני ברע לי מה ישראלים ‫על איליטות האלה לא בדיוק מפיקים לקכין.
[SPEAKER_02]: ‫והתודה, יגידו לי גם אלי, ‫נובאמת, אנשים בישראלו ‫מצאים בגלל סיבות כל כל להיות, ‫שזה כנראה נכון.
[SPEAKER_02]: ‫מצד שני, ‫תלא מקבלת הימין הפשיסטי של בין גביר, ‫אנכן יש פה הבטיסקול וכינו חרע, ‫תלא מקבל ילבקתתת ‫שדוקר עובד המסקנדו פיצהת, ‫אנכן משהו מאוד מאוד רקוב,
[SPEAKER_02]: קרה לחברה ישראלית וזה לא רק שם מספיק שוטרים בלחובות, נורא חנבתי וזה שאה, בין כפירה שם בכל, בין ורח שם בעובע, אבל החינוך הפך של הילדים ועדברים אחרים זה כבר מדיניות צנה של עשרות שנים.
[SPEAKER_02]: אז בואו נברג קצת מכן, מכן אפשר לעשות, שהוא לא פשוט להקיע את המילה תחרות כל פעם.
[SPEAKER_02]: כל כך אני רוצה להגיד משהו על תחרות, בבחני שנפנות כאילו.
[SPEAKER_02]: תחרות זה לא מילה כסה, תחרות זה לא דברה, כן, בעת תחרות, כשזה מתפשר, יאללה, שאת תחרות, מה, אני לא רוצה שיולת להגידי ענת תחרות, אני לא רוצה תחרות לגוגל, תחרות לאמזן, תחרות לגולדה שנמרגיש כפשו כל פקינג לידרי הבא, בעת עכשיו אני רוצה תחרות, בעת עכשיו אני רוצה, בקף.
[SPEAKER_02]: אבל דבר חד שצרח להבין שהיה מין הליברטויה אני מיוליברה למפס וסלחלותים.
[SPEAKER_02]: הם נכים שתכות את הדבר טיפאי שזה כמו כוח טיפה שאני מתערק תוציא את המדינה.
[SPEAKER_02]: היא מתערק את הסשוק חופשי אז דודיה כמו כוחות הגרביטציה תכרות פשוט תופיע לה והתכרות ואז המחירים ערדו והכלי הנפלא.
[SPEAKER_02]: ואני יכול להגיע לך בתור מישהו שאוסק ביסטור המריקאית וגם משהו שאמריקאים מבינים כבר יותר ממה חמישים מתיים שנה
[SPEAKER_02]: שזה ביד יוקי אפשר, שימטה באמת רוצה תחרות, תחרות זה לא דבר טבעים, מה שטבעי זה מונופולים, מה שטבעי שבסוף לשחברה אחת שדורסת את כלם, זה בדרך למשקורה, כמו סימסוגים ומושאים זה, אם אתה רוצה תחרות, אתה צריך שהמדינה תתרב בשביל שיית אחרות, היא צריכה לפרק
[SPEAKER_02]: תגידי ענק, מציחה לעשות רגולציות נגדם, מציחה לעזזן את חוקי המשחק, מציחה לתעוג שעשו פרשנהנו לא מלא במדפים רק פסטרס ובזלגם, אפשר להגנות את האופציות תקטנות וחולי, אז קורם כל בתור מישהו שדווקר לפעמים בעת אחרות.
[SPEAKER_02]: הפתרון גם לתחות זה רגולציות, זה יותר מדינה, לא פחות מדינה.
[SPEAKER_02]: אוקיי, סיבה, למה כל המונופולים בעולם חולים על זה, שכל הליברתי ויני מלמטחים דבר על שוק חופשי, כי הם יודעים, אוקיי, שוק חופשי, אופי, אף אחד לא לצעותי, זה לבחל.
[SPEAKER_02]: דבר שני שאני רוצה להגיד זה ש...
[SPEAKER_02]: אין לעשות, יש פעמים רבות שתחרות זה פשוט לא הפיתרון, אין לעשות, לא תגיע לזה תפות, ואני שם שאומרים תחרות, תפק אין לה אינטיו, כי או שזה מונופולטיבי מה שנקרא, כלומר, תונה יש מונופולטיביים, סתם דוגמה, תחבור הציבורית, אוקיי, אתה לא יכול ליצור מצב, שתחרות בין שני כבר רכבת, זה מפגר, ביותר ידי רמות, פשוט מפגר, אוקיי, לא אף אחד לא יש כיח שב, כסף, ולבנות עוד רכבת קלה, שמתחריים הרכבת רכבת רכלה, כשכבר יש לחה, לא,
[SPEAKER_02]: מי שצריך לבנות את התשתיות האלה, זה המדינה, ומדינה צריכה לדאוק שהמכירים של התשתיות האלה נמוכים ואימה לויות עולות על האח נוסות אז צריך לסבזד את זה למשל במיסוי של האשירים ולא לעשות שמונה שכלים כל פעם שתרוצה לעלות אל הרקב את הכל.
[SPEAKER_02]: אז לפעמים שאתי אפשר עשות תחור.
[SPEAKER_02]: אז בואו נביר כזאת פתרונות, נפתחתי כסת רשימת מקולת פתחילת הפרק הזה על כל מיני בעיות שיש, אז יוקר מחיאה בכל איון התחילים הבנקי.
[SPEAKER_02]: בנקעות זה תחום מאוד מאוד מאוד בעייתי מבחינת תחרות.
[SPEAKER_02]: ניסיבה מאוד פשוטה, תחרות בנקעות יוצר חוסר יציבות.
[SPEAKER_02]: וזה יכול להביא לקריסה של המרח תפיננצית.
[SPEAKER_02]: אם תתן, לכל שמוק, להכין בנק.
[SPEAKER_02]: או תתן ללודיה שוק חופשי בבנקעות וחולה, אז הוא בפעמים מה שיקרי זה שבבנקים יקרסו, אוקיי מי שמקיר כסת תדיסטוריה של עוצות בוית ומאתשי, אז זה פחות יותר מה שהיה, כל אחד יחה להכין בנקים, ובנקים כל הזמן קרסו, כל הזאת חמש רשנים בנקים קרסוון, שהיא מגדות כל הקסף שלה, בנקים קרסו, ולכי אני חליטו בישראל, ואני מבין את זה, שהם רוצים מערכת בנקיית לא תחרוטית, לא רוצים תחרוט במוח את בנקיית, אוקיי, למה כי זה מסוכ
[SPEAKER_02]: ‫ואלה, אולי תפתאו לשמוע, ‫אני דווקא נותל עסקים, ‫אני לא חושב שהפשע להכניס תחות ‫לשו כבנקעות, זה באמת יכול להביא, ‫למצבים מסוכנים, כמו מה שבי, ‫בסוף לשפה להקלכדי של הסמתי, ‫שהוא כמו נזורים אחים, ‫גם על פיים ושמון, הוא כמו נכון, ‫כמו אנחנו צריכים, ‫אגב, אחת הסיבות, שבא ישראל, ‫לא נפגע, באל פיים ושמון, ‫זה בגלל שבאמת, ‫בשר ברגעו להציות על הבנקים בישראל ואלאו בתחרות.
[SPEAKER_02]: מה בעיבא.
[SPEAKER_02]: סבבה.
[SPEAKER_02]: קורם כל, בואו נשלים עם זה שלא יתחרות.
[SPEAKER_02]: שאני שמעת הנגיד מדבר על זה שריביות גבוהות ואומן עוד קצת תחרות וריביות ירדו.
[SPEAKER_02]: שפקול בין אדם שירה פעם פרסומת לבנקים יותר אתה ראית הפעם פרסומת לבנקים בישראל, בנקליומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומיומ
[SPEAKER_02]: אנחנו נתלכם ריבית יותר כבוע על הפיקדונות שלכם וניקח ריבית בחודבוע על העלבות, מה פתאום, תמיד הפירסומות של הבנקים בישראל, זהו תודה פשוט פילגות כזה לא דבר יחד נמצאיחו משהו הזה, או כזה, האטרוצי נכתוב והצפ, ביום שישי בערב, אז לנו יש תשירות הכי טוב, ושוט, תמיד זה שירות כזה, נכון?
[SPEAKER_02]: לאמה כאים לעוצים באמת היא כנס פולת תחרו.
[SPEAKER_02]: כשזה למה אחרון שירוצים, נכון?
[SPEAKER_02]: צריך להגיד, חברות לא באמת רוצות תתחרות, אף פעם,
[SPEAKER_02]: וברגש משהו אחד נכנס ומטחיל להודאה, לדבר, תודה, אני ודוגמה אחרת לא מה הבנקות, קרפור, מאוד נכניס עוד רשת סופרים עיית אחרות, קרפור נכנסו לישראל, ראש אנחנו מדינה של פרעירים שמשלמים על הקסף, אוקיי?
[SPEAKER_02]: בואו, בואו, בואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נבואו, נ
[SPEAKER_02]: פרוטוף אולי נראו את טיפה ונכון לא באמת רוצים עכשיו להיכנס לתחורות מכירים עם סופר סל שבסוף יורית המכירים של שניינו יורית הרבה חיים של שניינו חזרה לבןכים
[SPEAKER_02]: אז נניח שהן תחרוץ, שבלוי יתחרוץ, אז עכשיו השאלהי.
[SPEAKER_02]: מה עושה מה זה מסביר?
[SPEAKER_01]: מה?
[SPEAKER_01]: להם עשו את הדבר בין דק הזה.
[SPEAKER_01]: ברור.
[SPEAKER_01]: ליותלן.
[SPEAKER_01]: ברור.
[SPEAKER_01]: אם היה תחרוץ, אולי אתם יושבי שבעת קרא אתם בוחים משהו קטעתי יותר לעבוד.
[SPEAKER_01]: אני טוב, אני עובד, אני עובד, כאילו בשיטחות את בנימין אומר,
[SPEAKER_02]: מה זה יכול להיות הנה כאילו?
[SPEAKER_02]: תרגע, אבל זה לא יגן דוי, להגיד אם הייתה בו מרבנ שישים, לא יתוך שב שדבר בין דקו, משהו שבשליס, מוכלב, עלודיה, עלודיה.
[SPEAKER_01]: עלודיה, מהזכת פחות כאילו, למדם חפסים טלנטחי, אני אמרגיש יש לי כאי יותר כישורים, סליחה, אולי ברור שב, הוא לא יש פה משהו שאור כאילו, מזרחית וכות.
[SPEAKER_01]: וכות שלו, אכי אנשים.
[SPEAKER_01]: אם את הבאמת רוצה,
[SPEAKER_01]: והכילוני אומר, באמת את הדיאסי ברור?
[SPEAKER_01]: כן, אתה אתה אומר את זה, אני כאילו, אחרי סבות המיד כזה כאין שחסות.
[SPEAKER_02]: כאילו, זה סבות אגב, כאילו כאתה זה שפירסום בארץ, זה לא באמת פשוט לתחות.
[SPEAKER_02]: זה, אתה יודע, תחב לו ציטה כסף על משהו, איך המעלה כסף?
[SPEAKER_02]: שחב על כסף, שחב על כסף, עוד שני הדבר לה, חבל כסף שיש, מה, מה את הסיאס?
[SPEAKER_01]: מה, מה את הסיאס?
[SPEAKER_01]: נוציא את זה.
[SPEAKER_01]: כן, כאילו.
[SPEAKER_01]: עכשיו, עכשיו, עכשיו, עכשיו, עכשיו, עכשיו, עכשיו
[SPEAKER_02]: ‫בנק פועלים, חייתי.
[SPEAKER_02]: ‫-האנוס את המעם, ‫על אוניברנות הארץ, אוקיי.
[SPEAKER_01]: ‫גם כאילו, כן.
[SPEAKER_01]: ‫זהו, טוב, טוב, ‫שכאהנו על פרסומות, ‫על מישהו התחלה, גידו זה נכון.
[SPEAKER_01]: ‫צליחה את המשיך.
[SPEAKER_02]: אז בזמן שהבנקים האלה הוא מורים לך הבעיה חנמצאך שענשיה עברים גופו שלושים מיליארדולו בערבכי, שלושים מיליארדולו, רק לשם השווה בתור מישהו שבטח שומע הרבה על הקספים הקואליציונים, שוב מורים לך ארדים שזמית, אני לא בעד, בבמי נתחלים, חמומה עוד חון, כל היום שומים על זה הקספים על הקואליציונים בכולת, תודה כמה היה קספים הקואליציונים שעשה, חמישה מיליארד שאוקל.
[SPEAKER_02]: כלומר, ארפחים של הבנקים פי שש, גונבים אותך פי שש,
[SPEAKER_02]: ואטח הנה לי ברע לי מלמדברים על זה, לא, לא, לא, לא, שזה לא, אני לא אומר שאני בעד החלדים, אני לא אומר שצריך לזהים להם כסף, לא זה לא נקודה שלא, אני קודש לי למה אתם חזקים על חלשים, או למה אתם הכלים להם, וכולי לא מתלכים, אני בעד, למה את לא בסדר הכספים על כל יצאים להם, אבל למה אתם לא בעיבטה אמות גם לפקינג בעלי הון פה שעושו מיליארדים, שלושים מיליארד, לא יתכרות, בבן קרות, תש לי מועים זה, אז מה הפיתרון,
[SPEAKER_02]: הפתרונותם מה שאנחנו יודעים יודעים מה פתרונות למשל ומקרה זה יש פתרון ברור כאילו זה מסוי רווחים עותפים
[SPEAKER_02]: תפשוט לוקח למתפקים רווחים העותפים האלה, אוקיי?
[SPEAKER_02]: לוקח לממלות צריכים את הקסף הזה, מה?
[SPEAKER_02]: על הרווחים העותפים את הלורס, לוקח למתקול המסיים, לחתולום הלימים את הבנקים, לא רואה שהייתי שמח שיפה, בנקציפורי, אני בעד, תחור ציבורית, בוא נסבים את תחרות, בוא נסב בנקציפורי, בנקמסלתי.
[SPEAKER_02]: אבל נגיד שאנחנו עוד לא שם, ושכלה וזה, פשוט מסוי, מסוי, זה דרך מאולה לתמודד עם יוקר המחיה, למה?
[SPEAKER_02]: ואת יכול לעשות עם מלכל מילי דברים, אבל אחד דברים שאת יכול לעשות למשל, זה משנה את הטמריצים של הבנק, לבנק אין אינטרצר חשב, להשוק אותך עוד ועוד, כי הוא ממה אלא יהודי השתקסף זה לא יגיע לב, עוד עבר שפשע לעשות, זה לצור, רגולציות, שדועגות למשל איך הבנקים עושים את כל הכסף שלהם, מי שלא ידעה, ושתריבית במשק,
[SPEAKER_02]: ‫איך שהוא איך שהוא, ‫שאני בעלק אחת על והם הבנק, ‫אני צריך לשלמת הריבית סגבוע.
[SPEAKER_02]: ‫אבל איך שהוא איך שהוא שיש לי כסף ‫בחשפון, אני לא מקבל תריפית, ‫אז אני מקבל ריבית הרבה פרונם אוכחה.
[SPEAKER_02]: ‫זינה עודוגמה, כמובן שמבחינתי, ‫צריך גם להיות פוריגולציות ‫שלוקחות פחשבון את יוקר המכיעה, ‫אנחנו צריכים לשנות ‫לחלות תינת הדרך שאנחנו חושבים, ‫איך בין כיסראל בכל... ‫לתלרית לעלות הריביות, ‫אבל זה באמת לא לעיום.
[SPEAKER_02]: ‫א
[SPEAKER_02]: מה פתארון תמיד, שלה ימין על דיור, יהיה תחרות יהיה עוד, ועוד, ועוד, יחידות דיור, ועזמי חירים ערדו, איך תעיות סרצת תחרות בין היאזמים.
[SPEAKER_02]: גם פה יש בעיה, מה בעיה פה?
[SPEAKER_02]: מה קורה שיש תתחרוז את הזו בין היאזמים?
[SPEAKER_02]: הרפיות שלה ייאזמים יורד,
[SPEAKER_02]: הם לא מקבלים על הפעות מה הבנק, נו מקבים השראי, למה, אני הבנק, אני רוצה להשכי הכסף בצוע, אוקיי, שביש תחורות, מלא מלא יזמים רוצים מבנות המון המון מונדירות, נמנה צביטו ותעה, קורא קבות אחתם, וכש מנה מיליון שקה לבנות הזמגדל חדש אבל בנוקפו מלא מגדלים, לא רוצה, זה בדיוק המצב שאנחנו נוצאים בו עכשיו בישראל, מה שנה וזה קורה כל הזמן, כלומר, היא גנון המצב שבו,
[SPEAKER_02]: בנו תיעו, יש עכשיו מלאי של דירות שם לא מוכלסות, אבל מכירי הדיעו הוא לא לכם לראות כמעט הפעם, מדוע, כבר רגע שמחירי הדיעו קצת ירדו או כפעו, לא בונים יותר, למה כי אתה חי בעולם שקשו חופשי, שבה הדרך רכיבי שאתה חוליבנות דברים, זה לידי מנגנון הרבה, כי אתה בחברה קפיטליסטית, ועכשיו הבען כי אומרים, אה, אין רפחיות, אין בדייה, ואז מה יקרה, שב יהיו כמה שנים שלא אוהב נו כמו פעם, ומחירים,
[SPEAKER_02]: נשארו אותו דבר.
[SPEAKER_02]: אז איך אתה דועג לזה שבמיתי את תחרות בין בעלי הדירות או תחרות אמיתי את עקטיות סיבורי.
[SPEAKER_02]: צריכים זאת מוב מליבטים.
[SPEAKER_02]: זה לא יכול לתבן.
[SPEAKER_02]: זה לא יכול לתבן שיקולים שראה הרבה חפשד.
[SPEAKER_02]: צריך פשוט לבנות המון, המון, המון, המון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מון, מ
[SPEAKER_02]: הבעיה עם פיקוח מכירים לסכר דירה, מה שנקרא רנט קנטרול, הבעיה העיקרית עם הדבר הזה, שקלקרינים תמיד אומר למרנט קולון, דירה למטחה, כי אמורים רגע, אם את הספיקוח מכירים על הסכר דירה, אז מי שחשב בדירה הוא ירוויח, מכון את האנגידים עכשיו את תחיל פיקוח דיו, דיו, לכון, את בעים הלך הדיו, דו, ומוכה, מהחשב בעלה בעי בעית, שלך לא יכולה לעלות חיותר, תסכר דירה.
[SPEAKER_02]: כן, את המשלם, ששת על הפים שג
[SPEAKER_02]: תיקח את זה, מדעים.
[SPEAKER_02]: הבעיה עם זה, זה אנשים שאין להם דירה בטל אביבור.
[SPEAKER_02]: אין להם דירה, למה, כי אז מה שקורה איזושהי הקלכרים יגידו, זה לא לגמרי לא נכון.
[SPEAKER_02]: שחשב אינטמרית סליבנות, הפעם האמרתי כבר לפני שם.
[SPEAKER_02]: במה אלא אינטמרית סליבנות, כי אינטמרית סליבנות, אז מה צריך לעשות?
[SPEAKER_02]: צריך קרגע, באופן זמני, לעשות פיקוח מחירים על השחר דירה.
[SPEAKER_02]: ועז, אלא תחיל לבנות פה הרבה דיו ציבורי.
[SPEAKER_02]: הנפט
[SPEAKER_02]: זה מדהים כמה שרנט כנטור על זה משהו שקירותו בעיה, תמיד מצחיק אותי כזה יש איזה ציטוץי לבטריינים שהיא מטרוצה להערוס איר, אתה לא צריך להתיל עליה פסצת הטום, רק את הסרנט כנטור.
[SPEAKER_02]: אוקיי זה משפט שאני, ואז אני כזה רואה, חמש את הארים שהחקידה אל הגור בין בעולם.
[SPEAKER_02]: אוקיי?
[SPEAKER_02]: מקום הוא ישון תמיד, כל שנה, איפה שאחליג העובינה, מקום הוא ישון כל שנעבינה, מה יש בבינה, לא תהמין.
[SPEAKER_02]: בואו סטון סרטי כסטם, האנט כנטור, ראת כנטור.
[SPEAKER_02]: הארים שכולם רוצים לקורבן, זה לא נראה שאני מחקור בבצעת הטום הארדיקל אינטחרות, לרדיקל אינטחרות, אנחנו מונפול וזה טוב, אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין אין
[SPEAKER_01]: יע, לטבור, אירועים, מרצאות, סרטים, אופעות, יונאיםית, כל ערב, אנחנו כאן.
[SPEAKER_02]: חינוך חינוך כלם על הקסף פיסרל, זה בזיון שזה אולך קסף, כסך להיות סחות פיסית, זה אולך קסף, חינוך בקסף, חינוך בקסף, חינוך חברת ספר על הקסף, מורים פרטיים או למקסף, כוסי נפסיכומת רי או למקסף, סי נופרק פה על פסיכומת רדיברנו כזה אתה לדורים אליה.
[SPEAKER_02]: איך מורידים את יוקר המחיאה?
[SPEAKER_02]: דוגים שתרואים אל היו בחינה, פשוט דוגים שתרואים אל היו בחינה.
[SPEAKER_02]: כמובן, שביש את סך לשלם את זה.
[SPEAKER_02]: נכון, בוא נעליה את המשחברות, בוא נעליה את המשל הבנקים, בוא נעליה את המשלת האגידים, בוא נעליה את המשל השירים, הגפירו מישהו ממימד מהמד בנוני גבוה.
[SPEAKER_02]: משתלם לו, לשלם עוד, לא יודע, שניים שלוש אחוז מס,
[SPEAKER_02]: ושישקיעו את זה בחינו חינם מגיל איפס, מה שרשו שלם שלו שלפים שקלו בהתלפים שקל בחודש לגעניה לדים.
[SPEAKER_02]: פשוט יותר רגעיל, ככה, תודה.
[SPEAKER_02]: לקבל את סתכל הקסף, לצור הזה שהיא תשתית וכולי.
[SPEAKER_02]: תחפורצי בורית ציברנו כבר, אני חייב להדבר הזאת טיפה.
[SPEAKER_02]: כאילו הקטע הזה, בישראל של השני מחוניות, זה באמת מה שאני מרגיש גם העותי לפני כמה שנים.
[SPEAKER_02]: שכאילו הוא יוגשתי, שאתה משכנתה, ויש את הזה, אבל באמת שהייתי חייב להקנות כבר תהיה שתית עובד פתחותי כבר, אני צריך להגיע לך איפה, אני שאני מסתיב הרכבת, אבל הצערי הניגר באיזור שאין בו תחלט רכבת, ותודה, פשוט, הליק כבר קשה, האוטובוס הזה להרכבת, האוטובוס מרכבת,
[SPEAKER_02]: במקום נקרח שעה גולה, נגיע עוניברסות חיפה, היה לוקח לי שעתיים בחצי.
[SPEAKER_02]: שעתיים בחצים נקום ספציפית יש לי, אנחנו רכבת אני יכול לקרוא ולעבוד מדיימה ובאותו בוסטקי לא עושה לי פחילה.
[SPEAKER_02]: והייתי צריך לקרוא אותו השני, וזה לא רק כמובן אותו השני, זה הדלק.
[SPEAKER_02]: ‫שחשב תודה למער טרם, ‫שזה רק מחירי דרך עוד יותר פסיכים, ‫וזה הפקים בתוח, ‫וזה הראשיון, ‫וזה טסט, ‫וזה להחליף ברקסים, ‫זה קירו פשוט מחלוות כסף פסיכית.
[SPEAKER_02]: ‫אדרך הכי טובה, זה לא עולי ‫הוא דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו, דבו,
[SPEAKER_02]: נראו את זה, סיימה, ואני משפשו שהוא דווקא, משהו שמתסקים בו הרבה בנושא של תחרות.
[SPEAKER_02]: מזה שיש איזה חלום כזה של הליבר טרייני, שישראלי מדינה של מונופולים ונכון.
[SPEAKER_02]: במירק נפתח את השוק לתחרות, אז יש חופשי.
[SPEAKER_02]: פרונרק נוריד את כל החסמים ותכל המחסים, אז יש אוקוף.
[SPEAKER_02]: כן, אם לא נצטריך לפול בפח של מפעל תונה מסראין.
[SPEAKER_02]: או שלה, היגוד נהגים יכול להיות מסראין.
[SPEAKER_02]: או המונופולים אחרים מסראין, אז הכול ינצל.
[SPEAKER_02]: רק מה, הרבה פעמים מהקורש פתחים ותחרו.
[SPEAKER_02]: העולם שם בחוץוגם לא תרשו קרופשי, העולם שם בחוץ הקפיטליזם הגלובלי מנואל על ידי תהגידי ענק שלם הרבה תרקוח שוב מליחה ואז מה קורה
[SPEAKER_02]: תפותח את השוק לתחארות.
[SPEAKER_02]: גם מערתי את המפעל הקטן בישראל שמייצר תונה, שבמטענו נפול.
[SPEAKER_02]: אבל במקום זה, האם המחירים של התונה יעודים?
[SPEAKER_02]: הדוגמה מתית מה שנתנו, האם המחירים של התונה יעודו?
[SPEAKER_02]: לא, כי יש את פקינקסטל קיסט שזה לא יודע מה, איזה תהגיד ענק ומזי נמתחקים.
[SPEAKER_02]: בוא נפול במליקל מרעיון הזה, שם רק נפתח את זה לשוק, הכולי אני נפעה.
[SPEAKER_01]: אני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת כמו משמעותה על הרכם, שאני רוצה להגיד שזה קצת על הרכם,
[SPEAKER_02]: אחת הבאם, תולמיות, תולמיות צריכים שסם כזה מתחקויני על זה, תספקים כך.
[SPEAKER_01]: לא זה, או אינו סוףים את השם, את השם היונה, אז בתון הכון כל.
[SPEAKER_01]: לא, לא, זהו, אי אפשר דבר על זה.
[SPEAKER_02]: איזה פשוט לא יודע לכל תונה.
[SPEAKER_01]: לא, לא, תקשיב אני אמרח, השלושנים.
[SPEAKER_01]: תקשיב, אם הסמול, רוצה נצח, זה לא, להגיד ש...
[SPEAKER_02]: שאין יותר תונה, תצנה, תצנה רגע דוי רגע.
[SPEAKER_01]: אוקיי, תמובן.
[SPEAKER_01]: תמובן.
[SPEAKER_02]: תמובן.
[SPEAKER_02]: אני מביא דוגמה, שגם עלה בעדיבת הזה.
[SPEAKER_02]: מוצאו דבר על אובר.
[SPEAKER_02]: עוסף תפקלא יצרנו דבר הזה.
[SPEAKER_02]: אני מדבר זה פה.
[SPEAKER_02]: כי זה דוגמה הכלסת.
[SPEAKER_02]: מה, מה נרטיב פה?
[SPEAKER_02]: מכירים את זה.
[SPEAKER_02]: אוקיי.
[SPEAKER_02]: איש איגוד חזק, ונאגה היא המוניות בישראל.
[SPEAKER_02]: והם חסמו את הקמיסה של אובר.
[SPEAKER_02]: ולישראל, אובר עם אתם מכירים, זה תחיבר תתוברית, זה פלטפורמה, שמי אפשרת לכל random fucking guy, ארגר, להיות נגד מונית, ושוט נכנס להפליקציה, תופלמני עושבי אוכל מה זה אובר, וכי זה נורפח את זה, תשיס.
[SPEAKER_02]: סליחה נקמצאין.
[SPEAKER_02]: אז תוב דווקא על גוד ניצאה?
[SPEAKER_02]: או ראי, אקם, הם קרה זה כאן כי הגודנו מרקה זה לקו את הזאת ניצאה.
[SPEAKER_02]: אני אקס נראה מרקה את זה.
[SPEAKER_02]: אני רוצה רק הספר את הסיפוסי אופר פה.
[SPEAKER_02]: אז החלום של כל היליבטיינים ובונותיה כל הסמול גם בארץ כי הם גם זה, יאללה, בוא נביא את אופר לארץ, אוקיי?
[SPEAKER_02]: שמה כתאים אופר, מישהו לא יודע.
[SPEAKER_02]: אובר, התחיל בארמריקל לפני זה יש עושנים, אוקיי, ובאתחלה, אני חייבה גיחה אובר באמת היה מדהים, זה היה סול כל כך, אוקיי, פשוט הייתה פותח תהפליקציה, ומקום שלם הרבה עם דולר, לזה מונית, הייתה משלם לא יודע מה, סרים דולר, לנהג אובר, ומתה היה הרבה טוזול, עדיין עושה פרד את הפקן פלן, אוקיי, מה אובר עושים, איך אובר את כל מונפול דורסני המריקאי או אולמי, בטחלה את הנכנס,
[SPEAKER_02]: ואתה צריך לשבור את השוק, אוקיי אתה צריך לשתלת על השוק, אז מה אתה עושה?
[SPEAKER_02]: אובר יש לי מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא מלא כסף, היועי מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא מלא
[SPEAKER_02]: מחיר עלות של נסיעה בעובר, היה מאוד דומה למחיר של להגמונית בתחים את המשלמנה נשים סחר סביר, כאילו מנצל אותם וזה, ומות שקמובן מנצליים, אז, אז הפאר הזה בין כמה זה עולה, לבין כמה את המציאה הזה, הפאר הזה מישהו צריך לשלמת זה, אז למשך שנים עובר פשוט סיפסדות הנסיות האלה,
[SPEAKER_02]: אבל הם לא עושה את זה מתובליפה, כלומר הם היו לא רפחים בעצם, למשך שנים הם לא יורפחים, אבל לא עושה את זה מתובליפה, לא מתומתה בים.
[SPEAKER_02]: קודם את הגומרת כל הנה הגמוניות, קודם את הגורם ומטה נשים עצות הבית סיפורים עצובים, הנשים כנו בנויוק, יש כזה נקדבר שנקרא בדה ליון, אני לא יודע לך זה אורד בדיוק בעברית אבל בישראל, נקשר שעוד תודה רבה, ועצות הברית בנויוק לנגיד, זה עיר שקילו תודה, היה פה רגולציה על מספר,
[SPEAKER_02]: ‫אח נקרא לזה הראשונות מונית בעיר, ‫ולכן עם בציתה לקנות ראשויים מונית, ‫היא מוצית עליות נהג מונית, ‫זה הלך הרבה כסף, אוקיי, תצריך לשלם, ‫סרות על פי דולרים, ושיש לי לך מונית.
[SPEAKER_02]: ‫אבל הסיבה שזה הלך הרבה כסף, ‫זה בגלל שאנשים ידוש, ‫היא הם קונים את זה, בעל ועה.
[SPEAKER_02]: ‫אז זה עבודה לכל חיים, ‫יש כשמונית, ‫ואני חולית כך להוביח סביר וכולי.
[SPEAKER_02]: מה הסאובר, הוא ברגמורות הנשים, אנשים התבדו על החר הזה, שאני אשאיון גל שנה גאי מוניות ובניות שפשילת דבדו, בכלל שאובר נכנסו לשאוק הזה, פרקו למתצורה, אוקיי, וזה לא אנשים אחי השירים, זה לא תהגילי, אנחנו זה לא אנשים הזה, זה אנשים באמת מעמד פועלים פשוטיום שראה קרצו לתפון מספיקה ועוד.
[SPEAKER_02]: גם מורות, אוקיי, ואת אומרי אלי, וזה מה שגם סבגי במאה כמה עומע אלי מלסות, אנחנו לא יכולים להיות פה, הכי חשוב זאת צריך הנה,
[SPEAKER_02]: ‫זאת תמיד הטיון של אליפה אותי, ‫אני ממהפה לא מסתכלים ‫הנוקודת מבעת של הרפתות.
[SPEAKER_02]: ‫אמה לא מסתכלים על הנקודת ‫בבעת של המפעל תונה כתן פה ‫שיסיק אנשים.
[SPEAKER_02]: ‫המפה לא מסתכלים על זה ‫מנוקודת מבעת של תודה ‫אנה גאימו ניות במרקה זה לי קודל.
[SPEAKER_02]: ‫אמה עצר חן, עכשיו, אני צריכים.
[SPEAKER_02]: ‫אמהכלים היותר עוקבוי.
[SPEAKER_02]: ‫אז עכשיו, נשים שיהיה ברגע מצד ‫דודיון הזה של מהיותר חשוב.
[SPEAKER_02]: ‫אני באופן כללי חושב, ‫של שלם חצי שקל פחות
[SPEAKER_02]: היותר, אבל זה לא הנקודה שלי פה, זה ממש לא הנקודה, כי אפילו בא דבר הכי הכי פסיסי פה, של יוקר ומכיה, זה בולשית, זה שקר.
[SPEAKER_02]: ישו נסה ביעובר, באוצות הברית, משנים האחרונות, מהאין החליפ מהה זה סונסים שתי, יצא לכם, פתח סמתי בלב, אני ממש הייתי בקליפון יש את זה קרה, סמת תורף, אני זוכר שנחתנו בסנפנציסקו, לכך ניעובר מהסטטופה, גרנו ברחצי שהם העמיר, אני זוכר את זה ממש, זה עלה לי, משהו כמו עסמתי שדולה,
[SPEAKER_02]: שנה אחרי זה, שחזרנו לסטטופה, זה עליו חמישים משמונה, זה עליו פקין פי שתי, למה כי אובר כבר היה למון הפון, זהו, כל הנה נהגים מוניות נגמירו, היה להם עכשיו כוח שוק.
[SPEAKER_02]: המחשב יחסיקו את כל הנה גאי עובר המסקנים אלה בבית סים לא היה שום תחרות לא היה שום על תרנטיבה הם בנומון הפולדור סני בדיוק מובולט פה בנומון הפולדור סני שכל מיסדה עכשיו ציחה לשלם לבולט מהלקסף אחר תתודה עם הטלום עופיה בטפרית שלבולט שאתה נכנס על הזמן פיצת הגמום כלומר לקחו סוג שמונופול קטען
[SPEAKER_02]: שזה בית היה סוג של מונפול, אי שם ראשנות של להגעים עוניות, שתודה העולה באמת היו חמישים, מה אהלף נהגעים עוניות נגד במאיר כמוניות פחות, הקמהלפי נהגעים עוניות באיר כמוניות, שניינו באמת מי קצת כוח שהוא, כי לא נכנול כל אחד פשוט להיות נהגמונית, זה נכון, היו פוח עשמים על התחרון.
[SPEAKER_02]: ‫אבל במקח לפוץ, בתחרות, ‫יכליף לפוץ במונופול.
[SPEAKER_02]: ‫כי אה, סרפיעה לפי יותר דורסוני.
[SPEAKER_02]: ‫שהקסף, תולא לכל כל מיני נהגי ‫מוניות קטנים ‫שמרוויחים דרק וצמליגמות החודשת.
[SPEAKER_02]: ‫זו לכל בעלי המניות ‫של פקינגור ביר שזה אנשים ‫החי השירים בעולם ‫שמקבל מיליארדרי.
[SPEAKER_02]: ‫פקדם.
[SPEAKER_02]: ‫כלומר, אם הוא בעריקנס לי ישראל, ‫אני יחה בדיוק מה יהיה.
[SPEAKER_02]: ‫שנה, הראשונה, ‫שנה שניה, אולי אפילו חמש שנים.
[SPEAKER_02]: נשיא מבוא אליך תאיתה יסמול הניס סוציאליסט, תראה זה כפס אובר תאיתה בענק וחולי.
[SPEAKER_02]: ואני אגלם אז מה שאני מן אחר שהחקו, אובר לא בעולפו לא להיות רפחים, לא הסוצמתו ולבמ, אני אכקו, עד שהם גברופו את כל הנה הגאימוניו, ואז הם הגברו אותך.
[SPEAKER_01]: רציתי לסיים עם שיר של הדיברת הלוכמניות בתחילת הפרדכון חשבתי על הקרם ברז, אבל מסתבר שרוכמניות זה בלו ברז נכון, אבל תודה.
[SPEAKER_02]: אבל תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה, תודה,
[SPEAKER_02]: נתפה לזה לא די העיקר ברמת הגולען שכולו רצה חלום של הגדל חמוציות, אז יאללה תוויות, איזושהי, חשבתי לינגר כזו ילמתים במילים, יאללה.
[SPEAKER_01]: אז זה מה שאלי ברתנריאנים עושים לנו, נכון, הם מסובבים אותן אולי אצבא, מתי מזה להשתעות.
[SPEAKER_02]: תודה רבה היא דור קומת ואני מקווה שזה לא יחמרת את הבעת חלה שתמוגי מגיע לסוף עם מהים על השם בחורת של מוחות אם על השם הוא חורת של מוחות שם הוא חורת כן הכל חר מהם שם הוא חורת כן אני חורת את זה שם איך שאני חורי סאר באופן להם בתוך תל אבים והאיתרון הקטן חברת הזמן שמה זה זה שאתה אופן להם זמדים
[SPEAKER_01]: א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א-א
[SPEAKER_03]: היי, כאן דלפי, מהצרוק בהתחה הזוכרים אותי, כאן אתם זוכרים, כאתם פוני מלהי ברחוב, אין זה, אבל... הצעץ פרים שלישי אמרתם, אתה מדיום כאילו שלי.
[SPEAKER_03]: תמידים, אבל אני אנחנו נוצאים מלספרים ממשמנה נינים השנה, ואנחנו גם נהיה בכל שבוות הספר, ואנחנו משניס מחשת תקראות הספרים חשפים שלנו.
[SPEAKER_00]: רדיקל, בית לשם שינוי.